Tekstet af NG Serier www.nxtgn.org
Vi er venner med hende med sværdet, og knægten med kasketten.
- De angreb os. - Jeg tror ikke på dig.
- Hvem er de mennesker? - De er ikke mennesker.
Vi kæmper os mod hegnet!
Du skal komme med mig.
- Vi må afsted. - Hvorhen?
Langt væk derfra. INTET TILFLUGTSSTED
Ikke så hurtigt.
Du ønskede ikke at være der.
Derfor prøvede jeg at tale med dig.
Glenn fortalte, at du reddede hans liv.
Han reddede mit.
Det er sådan det fungerer mellem os, ikke?
Jo.
Få noget at spise. Vi fortsætter ved solopgang.
Jeg snakkede med Rick.
Nogle af dem, ved hvad du gjorde, i fængslet.
Daryl, Maggie. De accepterer det.
Du ville ikke være her, hvis ikke, de gjorde.
Jeg snakker med resten af dem. Beder dem om også at acceptere det.
Det behøver de ikke.
Jo, det gør de.
Det gør de bare.
Vi behøver ikke at fortælle dem om pigerne. Det vil jeg ikke.
- Hvorfor? - Jeg har bare brug for at glemme det.
Jeg klarer den.
Det er derfor, vi venter på det rette øjeblik.
Ja, forståeligt nok.
Jeg skylder dig alt.
Du skylder Tyreese. Han var ved fængslet.
Du kom tilbage.
Det var i et af deres lagerrum.
Jeg så dem dræbe ham. Ham knægten.
Jeg har stadig mine tvivl omkring hvad du gjorde.
Men jeg ved at du vidste noget, som jeg ikke gjorde.
Jeg sendte dig ud i det her...
Du sagde at jeg kunne overleve. Du havde ret.
Jeg sendte dig ud i det her, og nu slutter vi os til dig.
Vil du have os med?
Tak.
Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg kan ikke.
Jeg har bare brug for at glemme det.
Der er ikke noget.
Tekstet af NG Serier
Bedst på NXTGN.org
Vi overgiver os.
Ingen spor, ingenting.
- Så hvad end du hørte i aftes... - Det var mere følelsen.
Hvis nogen holdt øje med os, ville der have været noget.
- Hold jer samlet. - Klar til at få beton under fødderne?
Jeg tror det er på tide.
Det er sød musik i mine ører, hr. betjent.
Vi tager den næste vej vi kommer til, og tager nordpå, til vi finder et køretøj.
- Okay? - Okay. Hold jer tæt på.
- Våde sokker. - Kølige fødder.
- Myggebid. - Kløen minder dig om at du er i live.
- Fare omkring hvert hjørne. - Aldrig et kedeligt øjeblik.
- Den brændende sol der bager ned på dig. - Helt ærligt, en fantastisk kulør.
Jeg sagde det, og jeg mente det.
- Intet privatliv. - Fanget publikum.
Et mere.
- Han er ekspert i det. - Hvad er det?
- En leg. "Det sure med det søde". - Hjælp!
- Hjælp! En eller anden, hjælp! - Far kom nu. Kom nu!
Kom nu.
En eller anden! Hjælp!
Hjælp!
Der er ryddet. Hold udkig.
Kom bare ned.
Er du okay?
Undskyld.
Ja, tak.
- Jeg hedder Gabriel. - Har du nogen våben på dig?
Ligner jeg en der går med våben?
Vi er ligeglade med hvad du ligner.
Jeg har ingen våben.
Guds ord, er den eneste beskyttelse jeg har brug for.
Det så sgu ikke sådan ud.
Jeg kaldte på hjælp. Og hjælpen kom.
Har I... Noget mad?
Det jeg havde tilbage, har lige ramt jorden.
Vi har nogle pekannødder.
Tak.
Det er et smukt barn.
- Har I en lejr? - Nej, har du?
- Jeg har en kirke. - Hænderne over hovedet.
Hvor mange vandrere har du dræbt?
- Ingen, faktisk. - Vend dig om.
Hvor mange mennesker har du dræbt?
- Ingen. - Hvorfor?
Fordi Herren fordømmer vold.
Hvad har du gjort?
Vi har alle gjort noget.
Jeg er en synder. Jeg synder næsten hver dag.
Men de synder bekender jeg til Gud. Ikke til fremmede.
Du sagde at du har en kirke?
Tidligere. Holdt du øje med os?
Jeg holder mig for mig selv.
Nu om dage, er folk ligeså farlige -
- som de døde, synes du ikke? - Nej, de er værre.
Jeg holdt ikke øje med jer.
Jeg har ikke været længere væk end bækken -
- udover et par gange siden det startede.
Det er det længste jeg har været, før idag.
Eller måske lyver jeg.
Måske lyver jeg om alt, og der er slet ingen kirke.
Måske fører jeg jer ind i en fælde, så jeg kan stjæle alle jeres egern.
Medlemmer i min menighed siger ofte -
- at min sans for humor ikke er meget bevendt.
Ja, det er rigtigt.
Vent lige. Kan vi lige kigge rundt?
Vi vil gerne holde fast i vores egern.
Jeg har brugt måneder her, uden af gå ud af hoveddøren.
Hvis I fandt nogen derinde, -
- ville det have været overraskende.
- Tak for det. - Vi har fundet en lille bus bagved.
Den kan ikke køre, men vi kan lave den på en dag eller to.
Præsten vil ikke have den.
Ser ud til vi har fået et transportmiddel.
- Du ved godt hvad det er på spil ikke? - Jo det gør jeg.
Slapper vi af, går det langsomt, også starter lortet.
Vi skal bruge forsyninger, uanset hvad vi gør nu.
Det er rigtigt. Vand, mad, ammunition.
Den lille bus, kører ikke fra os.
Jeg tager nogle bønner med til dig.
På den ene eller anden måde, gør vi hvad Rick gør.
Vi deler os ikke igen.
Det han sagde.
Vi vil gerne køre med dig, men det hun sagde.
Hvordan overlevede du her, så længe?
Hvor kommer dine forsyninger fra?
Held. Vores årlige dåsemad udbringning.
Tingene faldt sammen, lige efter vi blev færdige.
Det var bare mig.
Maden holdt længe, og så begyndte jeg at samle mad ind.
Jeg har tømt alle steder i nærheden, undtagen et.
- Hvad har holdt dig tilbage? - Det er overtaget.
Hvor mange?
Et dusin, måske flere.
- Vi kan klare et dusin. - Bob og jeg tager med.
Tyresse bør blive her, og holde Judith i sikkerhed.
- Er det okay? - Selvfølgelig.
Hvis jeg skal passe på hende, -
- og skal bruge noget til hende, er jeg her. - Det er jeg taknemmelig for, -
- og alt andet.
- Jeg laver et kort. - Det behøver du ikke, -
- du tager med os.
Jeg kan ikke hjælpe. Du så mig.
- Jeg er ikke god med de tingester. - Du kommer med os.
- Hør, jeg stoler ikke på den fyr. - Hvorfor?
Hvorfor stoler du på ham?
Han kan ikke være så slem.
Jeg stoler ikke på ham, -
- og derfor tager jeg ham med mig.
Men han kan have venner, så du skal være på udkig -
- og hjælpe Tyreese, med at beskytte Judith.
Du skal høre, hvad jeg siger nu.
Du er ikke i sikkerhed.
Uanset hvor mange mennesker der er her, -
- eller hvor renset området ser ud, uanset hvad folk siger, -
- uanset hvad du tror, du er ikke i sikkerhed.
Det tager kun et sekund.
Et sekund og det er slut.
Tag aldrig paraderne ned. Det må du love mig.
Det lover jeg. Far.
Du har ret. Jeg er stærk, det er vi begge.
Men vi er stærke nok til at vi stadig kan hjælpe folk.
Og vi kan klare os selv, hvis det går galt.
Og vi er stærke nok til at vi ikke behøver være bange -
- og vi behøver ikke gemme os.
Han gemmer noget.
Jeg bliver i sikkerhed, far.
Da du sagde, de ikke fik lov at leve, -
- tog du ikke fejl.
Vi presser os selv, til at slippe ting.
Så slipper vi flere ting, og lidt mere -
- og snart, er der ting vi ikke får tilbage.
Ting vi ikke kan beholde, selv hvis vi prøvede.
Washington kommer til at ske, Rick.
Jeg har ikke besluttet, om vi tager afsted.
Det ved jeg godt, og det er fint, -
- men har du set Abraham i aktion?
Han kommer derhen og Eugene kurere alt det her, -
- og du finder dig selv et sted, hvor alt er som det plejer.
Og hvis du giver slip på for meget på vejen, -
- kommer det ikke til at gå.
For du kommer tilbage til den rigtige verden.
Det her, er den rigtige verden, Bob.
Det er et mareridt og mareridt slutter.
Undskyld, jeg siger det.
Washington kommer til at ske. Du vil sige ja.
Allerede for meget momentum. Du kan ikke kæmpe mod rådhuset.
Måske er det en af de ting, med ikke at give slip.
Jeg fatter det godt. Du vil ikke snakke om det.
Er du okay?
Det skal jeg være.
Vi kan starte forfra. Os alle sammen, med hinanden.
- Du reddede os, helt alene. - Jeg var heldig.
Vi burde alle, være døde.
Jeg undersøger det.
Vi er ikke døde.
Og det der skete, skete.
Lad os begynde på en frisk.
- Jeg vil gerne. - Det kan du.
Vi lader den stå som reserve, hvis det går skidt i kirken.
Skal jeg bære en af dem?
Nej.
Jeg ville ikke sige noget, da vi slog stedet op i telefonbogen -
- men det er utænkeligt en våbenbutik stadig har ting på lager.
Nej det ser ikke godt ud, vel?
- Var det en vandrer? - Ja det var.
Virkelig?
Det var en stabel kasser og en gulvskruppe, og jeg snublede.
- Jeg fik dog, det vi kom efter. - Fandt du virkelig noget?
Tre lyddæmpere i et lille køleskab.
Regel som et, der er intet tilbage i denne verden, som ikke er skjult.
Vi er her. Dette var fødevarelager.
Det sørgede for hele amtet.
Alle dåserne fra kirken, ville ende her.
Hvis en kloak kunne brække sig ville det lugte sådan der.
Der er kommet vand ned gennem det hul i længere tid.
Det har svinet stedet godt til.
Vi kan bruge reolerne til at blokere for dem.
Ja, nemlig, Sasha.
Det er udvejen.
Pokkers reoler.
Jeg sagde, du skulle med os.
Af sted, nu kommer de. Gå den vej.
Der er tre her. Har du styr på det?
Vi må hente Gabriel.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Vi skubber reolen ned over dem foran os.
Vi kæmper os vej igennem og jeg henter ham.
Jeg ved, hvilken vej det går.
Bob!
- Er du okay? Bob. - Jeg har det fint, nu.
Jeg er ked af, jeg gik i panik.
Du kendte hende, dengang hun var i live?
Okay, jeg forstår det. Du fortæller kun Gud om dine synder.
Savner du dit sværd?
Det var aldrig rigtig mit.
Jeg fandt det, lige da det begyndte.
Hvordan blev du så god med det?
Det var kun mig og dem, her ude -
- hver dag i meget lang tid.
Jeg ved ikke hvad det var, men det var intet liv.
Ikke som i dag.
Når man vader rundt i slim til livet efter ærter og gulerødder, er det fedt.
Jeg savner Andrea.
Jeg savner Hershel.
Jeg savner ikke, det vi havde førhen.
Jeg savner ikke sværdet.
Tyreese sagde, du var ude bagved. Kom indenfor, vi har mad.
- Meget. - Godt.
Hvad er der?
De ridser, de er dybe. Fra knive eller noget.
Nogen forsøgte at komme ind.
I fandt noget andet.
Jeg ved ikke, hvad der skete men lige meget hvad det er -
- så kan vi klare det.
Det er ikke sikkert, Gabriel er en skidt fyr -
- men det betyder noget.
Brænd i helvede for dette
Giv mig lidt.
Jeg vil gerne udbringe en skål.
Jeg ser mig omkring -
- og jeg ser overlevere.
I har hver og en fortjent den titel.
For de overlevende.
Overlevende. Skål.
Er det alt, I ønsker at være?
Vågne op om morgenen dræbe flere udøde -
- samle føde og gå i seng holde to øjne åbne om natten -
- og så om igen næste dag For det kan I godt.
I har styrken, I har evnerne.
Men for alle jer -
- med alt det I kan gøre, så er det ren overlevelse.
Vi får Eugene ti Washington og han får de døde helt dræbt -
- og de levende får deres verden tilbage.
Og det er intet dårligt udbytte for en lille tur over landet.
Eugene, hvad er der i byen DC?
Infrastruktur som kan modstå pandemier -
- selv af dette omfang. Det vil sige mad, brændstof, ly.
Genstart.
Uanset hver der sker -
- hvor længe det varer, før genstarten virker -
- er I sikkerhed der.
Sikrere end I nogensinde har været efter dette begyndte.
Kom med os. Red verden for det lille barns skyld.
Red den for jer selv.
Red den for de mennesker derude -
- som intet andet har tilbage end ren overlevelse.
Hvad sagde du? Jeg tror hun ved, hvad jeg vil sige.
Hun er med. Hvis hun er med er jeg også med. Vi er med.
Lad os gøre det.
Okay.
Det er ikke kun min bror, der får lov til at kramme et lille barn.
Vent.
Et more.
- Har du det godt? - Ja.
Jeg var i fængselet. Med guvernøren.
Jeg vidste ikke, hvem han var eller hvad han var i stand til.
Og jeg vidste ikke, hvem I var.
Det skulle bare ikke skjules, at jeg var der.
Du er med os nu.
Tak for gæstfriheden.
Jeg er overrasket over, du lader os drikke altervinen.
Der er ikke nogen tilbage til nadveren.
Vinen er bare vin indtil den er velsignet.
Du skjuler noget.
Og det er tydeligvis noget, du ikke kan gemme dig fra.
Det er din sag.
Men de mennesker, de er min familie.
Og hvis din hemmelighed på en eller anden måde vil -
- skade dem, så dræber jeg dig.
Hvad laver du?
Det ved jeg ikke.
Kom nu.
Hvad laver du? Hvad laver du?
De har Beth.
Kom nu. Kom nu, stig ind.
Er du vågen? Er du med os igen?
Det gode er... Du er er ikke død endnu.
Det er en lettelse, ikke sandt?
Men forsøg ikke på at tænke for meget på det.
Det gør dig bare skør, Bob.
Jeg vil forklare lidt.
Ser du, vi ville ikke skade dig.
Før.
Vi ville ikke tage dig væk fra din gruppe eller skræmme dig.
Der er ikke de ting, vi ønsker at gøre.
Der er ting, vi er nødt til at gøre.
Du og dine mennesker tog vores hjem.
Der er i orden.
Nu er vi herude og forsøger at overleve, som alle andre.
Og for at gøre det, er vi nødt til at jage.
Det startede ikke på den måde, med at æde mennesker.
Det var noget, der udviklede sig.
Vi udviklede os. Det var vi nødt til. Og nu -
- har vi udviklet os til jægere.
Det fortalte jeg dig. Jeg sagde det. Kan ikke vende tilbage, Bob.
Jeg håber, at du forstår, -
- at intet af det, der sker med dig er personligt.
Du har bragt os i en situation -
- og der er næsten en slags kosmetisk retfærdighed -
- for at det er dig, men...
Vi ville have gjort det mod enhver.
Det vil vi.
Men når alt kommer til alt -
- uanset hvor meget vi hader det...
Man er nødt til at spise.
Hvis det får dig i bedre humør -
- så smager du bedre, end vi forventede.
Tekstet af NG Serier www.nxtgn.org